Parthenays kom efter ordre fra mig. Det var mig, der inviterede dem.
De tog den vej bevidste om, at de var kongens gæster ...
... og dermed sikret kongens beskyttelse!
Hvis et kongeligt barn ikke er sikker på kronens vej -
- hvad har de andre for chance?
Et angreb på mine veje er et angreb mod mig.
Jeg vil ikke sove, før deres mordere står foran mig.
Jeg skal vise min respekt. Hvor er de?
- De bløder, Deres Majestæt! - Mere end De aner.
Hvor skal du hen? Belejringen er brudt.
- Vi har vundet slaget. - Til en pris.
Vores lejr ligger den vej.
Jeg lovede vores mor at bringe ham hjem.
En kold tinktur af æggeblomme, rosenolie -
- og terpentin for at opnå dræning.
Hvorfor ikke bare sy det?
Det gør vi på slagmarken. Men jeg er ingen skrædder.
- Må jeg spørge om skadens årsag? - En jagtulykke.
Det er med glæde, vi konstaterer -
- at kongens tropper har besejret spanierne.
Belejringen har nu nået Cambrai.
Endelig en god nyhed.
Den mest bemærkelsesværdige af alle helte er Hans Majestæts egen bror -
- prins Filip, hertugen af Orléans -
- der udviste stor tapperhed.
Det er nok for nu.
- En sand, evig helt ... - Det er nok, sagde jeg!
Vis mig Françoise.
Han blødte, men hun ikke.
Jeg tror, han blev skudt med en pistol og hun med musket.
De, der er skudt med musket, bløder ikke så meget.
Hvorfor ikke?
Det ligger i sårets natur. De bliver bare større.
Så burde de bløde mere.
Ja, Deres Majestæt ...
Det, min far mener, er, at musket fragmenterer området omkring såret.
Den skaber meget større indgangssår, men river samtidig huden op -
- hvorved blodtilførslen lukkes.
Jeg forstår. Tak, Masson.
- Og Charlotte? - Charlotte?
De havde to børn. Charlotte er min guddatter.
- Find Fabien! - Øjeblikkeligt.
Kan De hjælpe mig?
Nej.
Jeg er ked af det.
Men du er ikke alene.
Jeg så engle.
De kom ind så beruset i går, De tømte blæren i mit køkken.
Så se det som en tilbagebetaling.
- Hvor er min andel? - Jeg har den her.
Er det nok, eller ønsker De mere?
De myrder en adelig familie på vejen og kommer så hertil?
- Hun genkendte min stemme. - Hvordan er det muligt?
Jeg kunne ikke løbe risikoen.
De ville have kaos, nu har De det.
- De slagtede dem alle på stedet! - Ikke helt.
En ung pige flygtede. Hun løb ind i skoven.
- Og I fulgte ikke efter hende? - Vi kunne ikke blive der.
Tag tilbage og afslut det!
Deres Nåde, adeligt blod er spildt på vej til Versailles.
Hvem ville følge Parthenays eksempel?
Kongen bliver snart træt af projektet og vender tilbage til Paris.
Så får vi vores land tilbage.
Han tegner kun, når han er oprørt.
- Hvilke andre er forsinkede? - Sammenlagt 14 familier.
De venter på garantier for deres sikkerhed.
Så dem i syd bliver, hvor de er, mod øst er de kujoner og nordpå ...
Uden Kassel har vi intet samarbejde nordfra.
Han udøver stor indflydelse ...
- En skinindflydelse. - Det er også farligt.
Hvorfor er vi omringede, selv om vi har belejret Cambrai?
Monsieur Marchal er her.
De har svigtet mig, monsieur Marchal. Ligesom De har svigtet Parthenays.
Deres patruljer skulle have beskyttet dem.
I stedet sender deres død signalet, at det er farligt at komme hertil.
Deres fremtidige tilstedeværelse her kræver absolution.
Find de ansvarlige.
Må jeg tale, Deres Majestæt?
- Jeg tror, en adelsmand gjorde det. - Hvordan kan De vide det?
Musketskuddet, der dræbte hende, affyredes fra hesteryg.
Vinklen af såret vidner om, at hesten var høj.
Det er næsten umuligt for en utrænet rytter.
Kun en adelsmand, en staldmester eller en kavalerist klarer det.
Men vores mænd er ved fronten, hvilket forklarer mine mistanker.
Hvem det end er, find dem. Jeg vil se deres ansigter.
- Sophie, hør her! - Hvad har jeg gjort?
Se ikke den slags drenge i øjnene! Du har kun øje for kongen.
Selvom det lykkes at bortgifte dig, er hoffets mænd blot en trædesten.
Folk som ham er som støvskummet, som du stiger over! Forstået?
Jeg tror ikke, du fortæller mig alt.
Du er stadig ung. Det kan du være sikker på.
Sig det.
Planen var uigennemtænkt og ilde udført.
En styrke på 200 havde sikret vejen.
- Hvorfra? Alle er ved fronten. - Der er Deres problem.
Mit? Det er et problem for os alle og en trussel mod kongen.
- Eller også er det en løsning ... - En løsning?
Jeg ved ikke hvornår, men disse mænd vil slå til igen.
Hvis hoffet ved, hun er død, kan de sørge.
De tror allerede, hun døde med dem.
Familien Parthenay blev myrdet på vejen. Alle taler om det.
Hendes lig blev aldrig fundet.
Kun tre personer ved det her.
Du, jeg og manden, der ville dræbe hende.
Han ved, at han ikke ramte sit mål -
- hvilket kan få ham til at begå en fejl.
Undskyld mig, Deres Majestæt. Ingen skade sket.
- Har De det skidt? - Nej.
Jeg er bare bekymret for denne krig.
Vi går mod en strålende sejr.
De stråler allerede, Deres Majestæt. Hvis jeg må være så fræk.
Det må De, madam.
Hav det godt.
Deres Majestæt!
Lissette bad sin mand ikke at komme. Og hvem kan klandre hende?
Med kongens nye love må de finde en sponsor.
Jeg hørte, at de ikke kan finde adelsbrevet.
De ramtes af en oversvømmelse for et par år siden ...
- Der er sikkert en løsning. - Det vil vise sig, ikke sandt?
Ikke alle bevilges kredit hos Chevalier.
Den kredit, han giver mig, er det, jeg har.
Når pengeskrinet er tomt, kan Deres datter nok give sikkerhed.
Skønhed åbner mange døre.
De om nogen ved det, madam.
Og skønhed uden vid er bare forfængelighed.
Det der var uvenligt, mor.
Har du ikke lært noget overhovedet?
Her går man ikke ind i sale, men ud på markedspladser -
- hvor transaktioner er kontakt, kontakt giver kredit -
- og kredit giver magt, der betyder alt.
Se madame de Montespan! Var opmærksomheden tilfældig?
- Hader du hende ikke? - Ikke så højt!
Jeg så kongen give hende et dybt og dvælende blik i dag.
Overvej, hvad det kan være værd.
Hvad har det med os at gøre?
- Vi har papirer og adelsbrev. - Ikke endnu!
Hvad kan der ske med et papir på vej fra Pau?
Spørg Parthenays.
Da hun havde sløjfen i håret, ikke sandt?
- Ja, picnicen. Midsommer. - Jeg var så vred på dig!
- Hun valgte mig, men drømte om dig. - For at gøre mig jaloux!
Og hun gjorde det!
Tak, min ven. Jeg trængte til det her.
Vi burde fejre hende i aften. Og hver aften efter det.
Jeg skal binde en sløjfe på første smukke kvinde, jeg ser.
- Hvem er det der? - Hende rører du ikke.
En skam.
- Jeg vil tilbyde dig en rang. - Svaret er ja. Hvilken?
Staldene er færdige. Vi behøver en ny jagtmester.
- Jeg har en perfekt kandidat. - Det håbede jeg.
- Det vil være en fornøjelse. - Giv mig navnet.
Jeg må have ham her, mens du tager til fronten.
Nu da krigen fortsætter, er jeg bekymret for min bror.
Jeg vil have, du tager til fronten og sørger for, der intet sker ham.
Jeg tror, jeg forstår.
Vi har kendt hinanden længe nu.
Jeg gør, som De vil.
Det er Rohan, som jeg husker ham!
- Ulykken klæder Dem særdeles godt! - Hvad vil De?
Har De læst avisen? Deres mand er hæderfuld.
- Det er til kongens ære. - Ikke hvad jeg ser.
Værsgo, tag min og læs den, når De sukker efter Deres mand.
Hvilken lykke, når han kommer tilbage.
Angélique, knyt en til sløjfe.
Angélique, det her tilhører dig.
En hushjælp fandt det i Deres kommode og kom til at tage det.
Min halskæde!
- Sagde De, det er Deres? - Ja, det er mig meget kært.
Jeg troede, det var forsvundet. Angélique?
Tjenestepigen troede, det var Deres.
- Hvad laver det på dit værelse? - Det var ikke i mit værelse.
- Jeg sagde lige, at det var det. - Hvad gjorde det der?
Madam, jeg har absolut ikke taget Deres halskæde.
Hun er en tyv, madam. Så meget står klart.
Jeg tvivler på, at De har for vane at hyre tyve i husholdningen?
Endnu er ikke det sidste ord udtalt.
Jeg vil forsones med Gud.
Et kloster nær Marly tager imod mig.
- Jeg beder Dem, lad mig gå. - Har jeg ikke givet dig alt?
Jeg betragtede mig som et godt menneske, der levede i Guds nåde.
Gaverne, han gav mig, os begge to ...
Nu ved jeg ikke længere, hvor jeg hører hjemme.
- Jeg ville bare tjene Gud. - Jeg elsker din fromhed.
Jeg elsker din rene sjæl.
Og jeg vil af sted, før De bliver træt af mig.
Jeg ser det allerede.
Jeg er næsten som død for Dem. Jeg ser, hvem der kommer efter mig.
Jeg vil ikke opleve det.
- Gud vil se os sammen. - Deres Majestæt, jeg beder Dem!
Ikke som min konge, men som far til mine børn -
- og barnet, som endnu ikke er blevet født. Lad mig sone.
Hvis jeg skal brænde i al evighed? Hvis det er for sent?
Fætter, du virker oprømt!
Hvordan kan jeg ikke være det med alle gaver og en sådan skønhed?
Apropos ... Henriettas følge så noget træt ud -
- så jeg skabte en chance for min kære pige.
- Hos Henrietta? - Jeg kan ikke lide din tone.
Hvorfor skulle Sophie gå -
- når de madam Montespans anseelse vokser dagligt?
Jeg har allerede truffet mit valg. Og det er mig, der bestemmer her.
Hvornår bliver tjenesten ledig?
Om lidt. En af hendes jomfruer siges at have for vane at rapse.
Det er på høje tid, du lærer at føre dine såkaldte fødder.
Dans er en koordineret form for konversation.
Med regler og begrænsninger. Præcis som kjolen, du bærer.
- Kan De lide den? - Mærkes det ikke?
Jeg har aldrig spurgt dig, men er du stadig urørt?
Urørt?
Har dine fingre været nysgerrige?
Jeg ved ikke, hvad De taler om.
Det gør du tids nok.
Husker De Saint-Germain, da vi slog smut med sten?
Jeg sagde til alle, at din sten ville hoppe fem gange.
Du grinede af, at jeg var så sikker.
Men så kastede du stenen ...
Og det blev sådan.
- Fem gange. - Det er mit lykketal.
Jeg vil gøre det her hver aften, så jeg ved, at De beskytter mig.
Beskytter jeg dig ikke allerede?
Hvad Chevalier angår, tror jeg ikke, at nogen kan gøre det.
Han har gjort min Angélique fortræd.
Er det ikke nok at beskytte dig? Skal jeg også beskytte dine damer?
Han fandt på en forfærdelig historie.
- Og nu er De skuffet. - Du er observant.
Françoise Parthenay stod dig nær, det ved jeg.
Jeg var endda jaloux på hende i kort tid.
Jeg tager tilbage til fronten, til sikkerhed.
- Og du følger med mig. - Hvorfor?
Vil du hellere være et andet sted?
- En ny dag gryr. - Så godnat!
Farvel.
Jeg er lidt tidligt til timen.
Sig ikke et ord.
Åh gud!
- Vær stille! - Jeg er rig!
De er let at finde, eftersom De stadig er utro.
Fra nu af gør De, som jeg siger.
Nægter De at adlyde os, dør De.
Gør De, som vi siger, bliver Deres elsker konge, magten Deres.
Fremtiden tilhører Dem, så længe De gør, som vi siger.
Vi lader høre fra os.
Mor?
- Læg dig igen. - Hvad laver du?
Skriver breve.
Sov, mit barn.
Munken fra Pérignon kom med mere vin.
Og jeg er stadig sulten.
- Gør De mig selskab? - Der er altid plads til en til.
Jeg må rose Dem for Deres gode appetit, madam.
Deres Majestæt, De kender mig ikke eller omfanget af mine behov.
En ting ved jeg. De er stadig sulten.
- Hvor mange har De fået? - Det ved jeg ikke.
Så hvad rolle spiller en til?
- Det er svært at sige. - Hvorfor det?
Til sidst bliver det jo bare et tal i mængden?
Det kommer an på tallet.
De fik min besked.
Jeg har bedt for Deres tabte barn hver dag, Deres Majestæt.
Det var venligt af Dem. Hent en stol.
For barnet, du bærer på.
Det er varmt, tag sjalet af. Tag det af.
Det, jeg sagde til Dem, var uvenligt. Mine følelser var påvirkede.
Jeg vil have, vi er venner.
Ikke fordi jeg ikke er krænket over de stunder, De tager fra os -
- men fordi jeg føler noget i Deres sjæl.
Jeg føler smerten, De bærer på.
Ja.
Min bekymring gælder ikke Dem ...
Men det uskyldige liv, De bærer på.
- Jeg vil gå i kloster. - Elsker De kongen?
- Jeg elsker Gud. - Det er ikke noget svar.
Jeg elsker også kongen. Men det er en for høj pris.
- Hvad har De gjort mod Dem selv? - Vil Gud tilgive mig?
- Gode nyheder for Frankrig. - Løste I problemet?
Der er masser på vejene med spørgsmål.
Jeg giver dem helst ingen svar.
Kongen gør krav på Spanien som erstatning for udebleven medgift.
Et påskud, men for ham er sejr mere end landvinding.
Det er selvfølelse, magt. Han skal stoppes.
Kun et par dage til, så er vejene vores.
- Er De klar til at arbejde? - Jeg står til tjeneste.
Forretninger tillades ikke, så jeg tager mig af dem via stedfortræder.
Jeg kontrollerer 30 foretagender.
Min mest betroede har en bror i et kongeligt depot i Paris.
Han fortalte om en levering på vej til Versailles -
- som de vil forsvare til sidste mand.
De vækkede mig fra de døde. Jeg ofrer mit liv for Dem.
Godt! For, jeg forstår, at denne last er værd at dø for.
Jeg vil tale med kongen.
Har I problemer med hørelsen?
Kongen må ikke forstyrres. Han sidder i privat konference.
Med hvem?
Habsburgerne har forsøgt at holde sig uden for Deres krig.
Spanierne blev utålmodige. De vil have os til at gribe ind.
De har arvelig fordring. Vi har lovlig.
Vi behøver ikke at slås om prisen. Selvom nogle ville tjene på krig.
Kredsene er delte, men hvis vi kan opnå en fælles politik ...
Så kunne prins Auersperg til sidst få sin kardinalshue.
Lad os etablere en hemmelig traktat mellem Frankrig og Habsburgerne -
- som deler territoriet, når den spanske kong dør.
Deres Majestæt, Deres ansigt ...
Tilkald en læge, øjeblikkeligt! Hører du ikke, hvad jeg siger?
- Jeg henter Masson. - Ikke den læge. Den anden.
Så er vi enige?
Det tror jeg.
Lad ingen komme ind.
Kom med mig, øjeblikkeligt! Ikke Dem, hende.
Din fars rod. Ordn det!
Vær så venlig.
Det skal sys, med varm nål og tråd.
- Det kommer til at gøre ondt. - Godt.
De kan gå.
Nu skal jeg bringe dig hæder. Det lover jeg.
Vi er langt bag fjendens linjer. Dette er farligt.
- Jeg lovede Deres bror ... - Hvad?
At jeg skulle beskytte Dem.
Sikken overraskelse at finde Dem her.
Jeg ville tale med Dem, hvor de andre ikke kan høre det.
Lad mig høre.
Det, Chevalier gjorde mod Angélique. Han føler ingen skam.
Han er kun sig selv. Jeg har en ny lady nu.
- Den nye, mademoiselle Clermont. - Sophie.
Jeg har en plan, der ville hævne sig på Chevalier.
- Nej. Tak, Athenaïs. - Hvorfor ikke?
Jeg ved allerede, hvad De er ude efter. Og jeg kan ikke hjælpe Dem.
Nu forstår jeg ikke, hvad De mener.
Tænk over det. De finder nok ud af det.
Det formoder jeg.
Før hende til familien.
- Hvor fandt De hende? - I skoven i nærheden af Chaville.
- Hvor er hun nu? - Begravet, med familien.
- Uden prædiken? Uden værdighed? - Det kan vække opmærksomhed.
Hvad ville være galt i det?
De holdt mit håb i live, men knuste mit hjerte igen.
Hvorfor gemte De hende fra mig?
De har væbnet mig, Deres Majestæt. Ikke kun med våben, men med valg.
Jeg valgte at beskytte sandheden -
- som er, at Charlotte Parthenay ikke døde på vejen med familien.
Denne viden giver os noget, som morderne ikke har. Vished.
De kommer til at begå en fejl.
Led hun?
Meget.
Jeg håber, det ikke varede for længe.
Hun havde store smerter i lang tid.
De søger ikke min gunst i det mindste, vel?
Jeg kerer mig kun om at beskytte Deres liv.
Selv Deres ærlighed er et våben, monsieur Marchal.
Hvis De siger det, Deres Majestæt.
Nej, jeg beder jer!
- Det er Deres tur, Montcourt. - Nej, jeg beder jer!
- Dem kender jeg. - De kendte mig.
Adelsmænd graver ikke. Jeg har en bedre idé.
Vi er omringet af konspiratorer -
- af kritik, vildmark og farer.
Vi må bryde belejringen. Vi må angribe.
- Saml en styrke. - Det er gjort.
Sørg for, de klæder sig uniformt. Og at deres tilstedeværelse mærkes.
Overvåg vejene. Og kontakt de adelsmænd, der trodser mig.
Jeg vil forstå deres bekymring. Og de skal forstå vores formål.
Deres konge går i krig.
Far!
Jeg laver suppe. Selleri, gulerødder, kartofler, salt.
- Meget enkelt. - Far, lad mig ...
Sæt dig! Hvil dig.
Du har arbejdet hele dagen.
- Du siger ikke, hvad du tænker. - Vil du håne din far?
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Hvor har du været?
Det må jeg ikke sige.
Tavsheden taler i dit sted.
Mit arbejde er måske simpelt, men min egen datter?
Det er jo klart, han vil ødelægge mit ry.
- Den er i opløsning! - Den er intakt.
- Du er misundelig, far. - Jeg er bange!
Jeg er bange for din skyld.
Her kan man ikke stole på folk. Det er en bedragerisk kreds af løgne.
De kan udnytte og skubbe mig væk.
Men så længe jeg lever, lader jeg dem ikke gøre det mod dig.
Kongen har sine favoritter. Men en dag trættes han -
- og så ses de ikke mere.
Monsieur Fabien!
- Madam, hvad laver De her? - Jeg er så bange.
Krigen, natten. Følger De mig til mit kammer?
- Nyheden må have været et chok? - Nyheden?
- Deres venner? - Hvilke venner?
Parthenays. De boede vel tæt på Deres familie i Pau?
Jeg kendte dem, ja. En tragedie.
Jeg kan næsten ikke tænke på det.
Vi kunne måske ses igen i haven og tale om gladere ting.
Det ville jeg gerne.
Velsign mig, fader. Jeg har syndet.
Hvad søger De soning for?
De dødelige synder jalousi og vrede.
Husk nu, Deres Majestæt, at visse overtrædelser er nødvendige ...
Tiltal mig ikke sådan! Nu er jeg et menneske foran Gud.
Jeg sendte min egen bror i krig.
Hvordan skal jeg gøre bod?
Bod har mange former.
Det er muligt at sone synder ved at praktisere deres modsætninger.
Misundelighed finder sin modsætning i velvilje og godhed.
Vrede finder sin modsætning i tålmodighed.
Vi er i krig. Vrede har sin funktion, og der er ikke plads for venlighed.
Deres Majestæt!
Bravo, han så på Dem.
- De tager nok fejl, madam. - De er oprevet.
Jeg kan ikke nå ham. Jeg føler mig som en melsæk.
- Kan De hjælpe mig? - Med hvad?
Jeg er kedelig, De er vittig.
Når han kommer tilbage, kan De måske tale med ham?
Hvis han er i godt humør, har jeg måske en chance.
Jeg kan altid prøve.
Farvel, Deres Majestæt!
- Savner du England? - Jeg savner Dem.
Vores livs sommer var blomstrende.
Men nu kommer nætterne. Og i det voksende mørke -
- må vi minde os selv om, at livet er mere end kærlighed.
Og ægteskabet mere end en pligt.
Min plan er meget enkel. Her!
Hvis vi flyttede vores linje til denne dal ...
... så kan vort kavaleri ride ind østfra og lukke cirklen.
- Så har de ingen steder at tage hen. - Kongen!
- En vidunderlig nyhed! - Ja, krigen er forbi.
Fredsforhandlingerne indledes i dag i Tournoi.
Men vi har kæmpet for dette øjeblik. Mange mænd er døde.
Vi beholder vores stillinger.
Om en, måske to dage kommer kampene til at ophøre.
Til hvilken nytte?
Vi kan vinde, broder! Her i dag.
- Oddsene er imod os. - Vi har mistet for meget!
Jeg vil tale med min bror!
I enrum.
- Jeg kom for at tage dig med hjem. - Og jeg kom for at kæmpe.
Denne våbenstilstand, vil den meddeles ved din tilbagevending?
Længe leve kong Ludvig, der drog i krig og skabte fred!
Vore spioner rapporterer, at der findes en pris på dit hoved.
Spanierne har udsendt en division lejesoldater.
De vil bruge dig mod mig! Jeg vil ikke løbe risikoen.
Det handler om grøden.
Husker du? Jeg husker ikke, hvor vi var. I Saint-Germain.
Du kastede grød på mig ved morgenbordet.
Jeg kastede tilbage. Og snart var der ballade.
Du hældte en skål over mit hoved, og snart pissede vi på hinanden.
Det var dig, der begyndte.
Du kastede grøden. Men hvem fik skylden?
Du pissede på din bror. Men jeg pissede på kongen.
- Du følger med mig. - Uden mig vil mændene dø!
Det er den sidste kamp! Det må ikke blive det sidste, du gør.
På slagmarken er der ingen konger. Ingen adelsmænd eller bønder.
Hver mand er lige.
I morgen har jeg mere tilfælles med fjenden end med min bror!
Henrietta! Hvor er min hustru?
Jeg misunder dig.
For mig er der kun ensomhed, som du aldrig har kendt.
I morgen er jeg hos mine brødre.
- De har til hensigt at dræbe dig. - Hvis det er tilfældet ...
Så må jeg tage noget festligt på. Så de kan genkende mig.
Jeg har savnet dig, skat.
Tekster: Michael Asmussen www.sdimedia.com